Hvis jeg bare kunne gå tilbage, -
- hvis jeg kunne viske alt ud og begynde med mig selv.
Begynde med lånet af en jakke.
Fortræffeligt. Aldeles fornøjeligt.
- Herbert Greenleaf. Min kone Emily. - Tom Ripley.
De har gået på Princeton. De kender nok vores søn, Dickie Greenleaf.
Vi lagde mærke til Deres jakke.
Fra årgang 56.
Hvordan har Dickie det?
Det var en fornøjelse at møde Dem. Vi håber, De vil komme og besøge os.
- Tak, det er meget venligt af Dem. - Begge to. Herbert?
Ja, jeg vil se frem til jeres besøg. Dickie holder jo mere af jazz.
- Gode Gud. - Han har en saxofon.
l mine ører er jazz bare larm. En uforskammet larm.
- Det var en fornøjelse at møde Dem. - I lige måde.
- Vi ses på skibsværftet. - Ja, det håber jeg, vi gør.
Jeg må løbe. Jeg er meget sent på den.
- Du var alle tiders. - Nej, det var du.
- De er vel nok et kønt par. - Ja. Han er en enestående ung mand.
Tak for lån af jakken.
- Tak, fordi du afløste mig. - Pas nu på håndledet. Hej, Fran!
Køb lBM nu, før de opsplitter aktierne.
- Er De sikker? - Ja, det skulle De gøre.
Undskyld.
Du har sikkert hørt, at Dickie bor i Italien.
Mongibello. Syd for Napoli. Byen har ikke meget at byde på.
Marge, hans unge dame ...
... skal forestille at skrive en bog. Guderne ved, hvad han laver.
Det lader til, de er på stranden eller sejler dagen lang.
Det er min søns store talent: at bruge mine penge.
Kunne du forestille dig at tage til Italien, Tom?
Overtale min søn til at komme hjem?
Jeg ville betale dig.
Tusind dollars.
Jeg har altid gerne villet til Europa.
Godt. Nu har du en grund til at tage af sted.
Count Basie.
Duke Ellington? Jeg ved det ikke.
Dizzy Gillespie.
"My Funny Valentine".
Jeg ved ikke engang, om det er en mand eller en kvinde.
Charlie Parker?
Charlie Parker. Jeg kender det her! Det er Bird.
Sådan!
Lad mig tage den. De tusind dollars får nok hurtigt ben at gå på.
- Ja, sir. - Nu skal jeg tage den.
De skal nok få en god tur.
Mr. Greenleaf er gode venner med Cunardfolkene.
Navnet Greenleaf åbner mange døre.
Taler De engelsk?
- Hvad var navnet? - Ripley.
Denne vej, signor Ripley.
- Den? - Lige der. Den der.
Kun en kuffert, signor Ripley?
- Hvad er din hemmelighed? - Hvabehar?
Det er bare fordi ... Du er da amerikaner, ikke?
Jeg har så meget bagage. Og du er bare så ...
.. strømlinet. Det er helt pinligt.
- Jeg hedder Meredith, for resten. - Goddag. Dickie.
- Meredith Randall. - Dickie Greenleaf.
- Da ikke skibsværft-Greenleaferne? - Jeg forsøger ikke at være det.
Forsøger at afmønstre.
Havde de stillet dine kufferter forkert?
Du stod jo under "R". Jeg synes, jeg så dig derovre.
Min far vil have mig til New York.
Han bygger både, jeg foretrækker at sejle dem.
Så jeg rejser under min mors navn.
- Som er? - Emily.
Nej, det var bare for sjov.
Det pudsige ved det er ...
... at jeg heller ikke hedder Randall.
Jeg hedder faktisk Logue.
- Som i? - Som i tekstilfabrikanten Logue.
Jeg forsøger at smide min ham.
Jeg rejser også under min mors pigenavn. Randall.
Nå, Rom.
Vi spiller det samme fordækte spil.
Mongibello!
"Min forlovede har et ansigt."
Bird.
"Dette er mit ansigt."
Jeg er smadret.
Så fik du ikke læst mit seneste kapitel?
Jeg skal nok læse det, Marge. Det har bare været for varmt.
Hvis jeg laver middag til dig, kunne du se på det i aften.
Dickie Greenleaf?
- Hvem er det? - Det er Tom. Tom Ripley.
- Tom Ripley? - Vi gik på Princeton sammen.
Kendte vi hinanden?
Jeg kendte dig, så du har vel også kendt mig.
Princeton står som en tåge for mig. Amerika står som en tåge for mig.
Det er Marge Sherwood. Tom ... hvad var det nu?
- Ripley. - Goddag.
- Nå, hvad laver du så i Mongi? - Ikke rigtig noget.
- Jeg er bare på gennemrejse. - På gennemrejse?
Hvor er du hvid!
Har du nogensinde set så hvid en fyr? Eller grå, nærmere.
Det er bare grundingen.
- Hvaba'? - Ja, du ved, en grundingsfarve.
Det er sjovt. Det kan Margie lide, hun er også hvid.
Ja, og du er ikke sjov.
Kom og spis frokost med os, inden du rejser videre.
Sikke et tilfælde.
Jeg kan ikke huske ham. Det er altså sjovt.
Silvana!
Hvor har du gemt dig?
Hvor har du selv været hele ugen?
Jeg har arbejdet.
- Hop nu på. - Sammen med den amerikanske pige?
- Hold fast i mig. - Jeg hader dig.
Jeg hader dig.
- Glemte du pludselig, hvor jeg bor? - Undskyld, jeg er et svin.
- Klokken er fire. - Jeg er lige vågnet. Undskyld.
Fausto og jeg tog ud med båden. Vi fiskede, -
- men pludselig var det daggry, så vi fangede ikke det mindste.
- Vi har spist det hele uden dig. - Vi?
- Tom Ripley er her. - Hvem?
Vi troede, du var forsvundet. Vi ville eftersøge dig.
- Jeg er her endnu. - Tom fortalte mig om turen herover.
Jeg grinte så meget, jeg nær havde fået næseblod.
- Er det godt? - Hold nu mund.
Undskyld. Undskyld. Jeg er modbydelig.
Men jeg elsker dig. Elsker du også mig?
- Jeg trænger mig vist på ... - Kan du mikse en martini?
Naturligvis.
Jeg skal nok ...
Jeg mikser en fabelagtig martini.
Alle bør have mindst et talent. Hvad er dit?
At forfalske underskrifter, at lyve. At parodiere snart sagt enhver.
Det var hele tre ting. Ingen bør have mere end et talent.
- Lav en parodi for mig. - Nu?
Det eneste, min søn har talent for, er at bruge mine penge.
Tro mig, jeg elsker at sejle. Men i stedet bygger jeg både ...
- Stop! - ... og lader andre sejle dem.
Du giver mig kuldegysninger!
Åh ja, jazz. Når alt kommer til alt, er det jo kun ... en uforskammet larm.
Det er jo helt som om, han er her! Forfærdeligt! Som om den gamle er her.
Det var helt forrygende!
- Hvor kender du ham fra? - Jeg mødte ham i New York.
Det her er uhyggeligt! Nu skal du bare høre!
Må jeg præsentere min far: Herbert Richard Greenleaf I.
En fornøjelse at møde Dem. Dickie har gjort et godt parti.
Utroligt!
Jeg er ikke med.
Kunne du forestille dig at tage til Italien, Tom?
- Tage ham med hjem? - Hvad?
Hvis du vil tage til Italien og overtale ham til at komme hjem,-
- vil jeg betale dig tusind dollars.
Jeg tager aldrig hjem igen.
Tænk, at betale en for at tage helt herned og slæbe mig med hjem.
Så må man da være lidt småskør, ikke?
Det er Tom.
Jeg tager aldrig tilbage.
Nej, jeg tror bare ... din mors sygdom ...
Det har ikke noget med hende at gøre!
Hun har haft leukæ... Det er det, jeg hader ved ham!
Han vil have mig hjem igen. Det har intet med min mor at gøre.
Tag tilbage til New York. Eller ring, hvis du finder en telefon, der virker.
Sig, at ti vilde heste ikke kunne få mig tilbage til ham og hans værft!
Marge, Tom er ved at sige farvel.
Jeg kommer ned nu så.
Har du så talt med min far?
Du havde ret i det med telefonerne. Der var ingen, der virkede.
- Der var nogle problemer. - Italien i en nøddeskal.
Tom, tager du virkelig af sted? Hvad er dine planer?
Jeg tager vel tilbage. Så langsomt jeg kan.
Den taske altså ...
- Du kan lide jazz! - Jeg elsker jazz.
Det her er toppen.
Baker. Rollins. Marge kan lide jazz. Men hun tror, Glenn Miller er jazz.
- Det har jeg aldrig sagt. - Så Perry Como da.
- Bird, det er rigtig jazz. - Spørg mig, hvad min båd hedder.
Hvad hedder din båd?
Se der! Bird!
Det er skørt. Alle ved da, at både ikke kan opkaldes efter en mand.
Han er ikke en mand, han er en gud.
Vi tager til Napoli! Der er en klub ... en kælder.
- Den er fæl. - Ja, men du behøver ikke tage med.
Der er fantastisk! Du vil elske det.
Hvordan har du det?
Få ham herop.
Tom Ripley fra Amerika!
Kom nu! Kom herop!
Så tager vi den sammen!
Jeg rendte ind i en ven fra Princeton. En fyr ved navn Tom Ripley.
Han siger, han forfølger mig, indtil jeg tager tilbage til...
.. New York sammen med ham.
God eftermiddag.
Hvad er klokken?
- Tilbage til New York sammen med ham. - Åh Gud.
Skriver du altid breve på maskine?
- Det er med to t'er. - Jeg kan hverken skrive eller stave.
Det er privilegiet ved en førsteklasses uddannelse.
Dit værelse ligger bagerst ovenpå. Ermelinda har vist redt op til dig.
- Det er virkelig pænt af dig. - Du siger det ikke én gang til.
Nu hvor du er dobbeltagent, og vi holder min far for nar, -
- skal vi så ikke købe en bil for de penge, han giver dig?
Alle tiders.
Marge, hvad siger du til det? En lille Cinquecento for fars penge.
- Du kan jo ikke engang køre bil! - Kan du ikke engang køre bil?
Vi har meget mere brug for et isskab. Tag mit parti, og få en ven for livet.
Jeg er helt enig med Marge.
Et isskab ...
Skal han nu flytte ind hos dig?
Kun et lille stykke tid. Han får mig til at grine.
- I orden, skat. - Ellers siger du til, ikke?
- Jeg kan godt lide ham. - Marge, du kan lide alle.
Jeg kan ikke lide dig.
Så tager jeg over til dig, og du flytter sammen med Tom.
Jeg kan godt lide ham. Marge, du kan lide alle.
Jeg kan godt lide ham.
Marge, du kan lide alle.
Nu ved du, hvorfor hun altid kommer til morgenmad.
Det er kaffemaskinen, der trækker.
Siden han har lært at lave espresso, har han følt sig rigtig voksen.
Jeg købte kaffemaskinen.
- Er den til mig, skat? - Til Tom. Han beklager sig ikke.
- Den ring er superb. - Tom, jeg elsker dig.
Der kan du selv se.
Jeg har lovet højt og helligt aldrig at tage den af. Ellers fik du den.
Er den ikke flot? Den er fra Napoli. Jeg måtte prutte om prisen i to uger!
- Nu var den vel ikke billig? - Jo, det var den.
Jeg skal finde en gave til Frances. Måske kan du hjælpe mig.
- Hvem er Frances? - Min forlovede.
Er du forlovet? Du er som en lukket bog.
- Hvem er hun? - Dine forældre har mødt hende.
Jeg kan se det for mig:
"Hvis bare Dickie ville falde til ro. Fortjener vi ikke et barnebarn?"
Aldrig i livet. Jeg sværger på din ring, Marge.
Jeg tager aldrig tilbage.
- Sig til, når jeg skal trække. - Træk.
Jeg gør det forkert.
Det er bedre nu, ikke?
Vi skal nok få en sømand ud af dig. Du klarer det rigtig godt.
- Så er baren åben. - Ja tak.
- Kan vi sejle til Venedig? - Ja, naturligvis. Jeg elsker Venedig.
"Se Venedig og dø". Eller er det Rom?
- Er det Rom? - Jeg må bare se Venedig.
Man gør et eller andet og dør. Venedig er med på listen.
- Og Rom. - Står du på ski?
Nej, sig det ikke. Du er da fuldstændig håbløs.
Det er det næste, vi tager fat på. Vi tager en tur til Cortina i julen.
Fremragende terræn.
Tom kan heller ikke stå på ski. Det må vi også lære ham.
Han er virkelig en plebejer. Har den fyr ingenting lært?
Godt, vi ikke skal giftes foreløbig. Så kom Tom vel med på bryllupsrejsen.
Jeg hadede New York. Jeg flygtede til Paris for at skrive.
Jeg kom altid på en bestemt café i Montmartre med Jean-Jacques ...
... og Dickie spillede "My Funny Valentine".
Det var først senere, jeg fandt ud af, han kun kan seks numre.
Men jeg glædede mig til at se ham.
Er du ikke hos mig klokken syv, stikker Tom og jeg af sammen.
I orden. Fint med mig.
- Jeg må tale med dig. - Giv mig et smil.
- Du brækker mine ribben! - Hva'?
Du brækker mine ribben!
Jeg kunne bolle det her isskab, så højt elsker jeg det.
- Hvad lavede du egentlig i New York? - Spillede klaver et par steder.
Det er kun et job. Du sagde, du havde flere.
- Et par steder. Det giver flere job. - Den mystiske mr. Ripley.
Marge og jeg har grublet over dig i timevis.
Jeg vil slet ikke tænke på New York.
- Er du klar? - Kold øl. Tak, far.
Skriv af derfra.
Tog du den med til Europa?
Skønt. Du tog Shakespeare med, men ikke noget tøj.
Ermelinda siger, du vasker din skjorte hver aften.
- Jeg har mere end en skjorte! - Hun kan gøre det for dig.
Bare lån noget af mit tøj. Gå i hvad, du har lyst til.
Det meste er ældgammelt.
Og så din underskrift.
Ikke "Dickie"! Din underskrift.
Uden brillerne er du ikke engang grim.
Jeg har ikke brug for dem. Jeg læser aldrig.
- Hvordan ser jeg ud? - Som Clark Kent.
Og nu Superman.
Jeg ved det. Det er en barneskrift.
Se s'et og t'et der. Det viser, du er fin og sårbar.
Det der er en hemmelig smerte.
Den må være yderst hemmelig, for jeg kender den ikke.
Intet er så afslørende som håndskrift. Se, hvordan du aldrig rører linjen.
- Det viser, du er forfængelig. - Det ved vi jo er ganske sandt.
- Har du nogen brødre? - Nej.
Ingen brødre og ingen søstre.
Det har jeg heller ikke.
Det har Marge heller ikke. Vi er alle sammen enebørn.
Hvad betyder det?
Det betyder, vi aldrig har delt et bad.
Jeg fryser. Må jeg gå i?
Nej.
Jeg mente ikke, mens du stadig var i.
Fint, hop i med dig. Jeg er også rynket som en rosin nu.
Det er mig. Billedet er bare gammelt.
Hver evig eneste gang! "Er det Dem? Det ligner ikke Dem ..."
- Post til Greenleaf og Ripley. - Fra Fran.
"Jeg savner dig, kom snart hjem. Fortæl ikke, hvor skønt du har det.
Hvor meget du elsker Dickie ... og Marge og Mongibello.
Det her er vist fra din far.
Kære Tom, jeg modtog med glæde dit brev af den 7. oktober.
- Lad mig se. Hvad skriver han? - Han er ved at blive utålmodig.
Han vil have, jeg lover ham, at du er hjemme til Thanksgiving.
Du er nødt til at få en ny jakke. Du må da være dødtræt af den.
Jeg kan ikke bruge flere af din fars penge.
Jeg er vild med din ansvarsfølelse.
Min far skulle gøre dig til chefbogholder.
Når jeg overtager biksen, dvs. aldrig, så gør jeg det.
Når du overtager biksen, dvs. aldrig, siger jeg ja tak.
Lad mig købe en jakke til dig. Der er et skønt sted i Rom. Battistoni.
Roma, vi tager Tom med til Roma
vi tager til Roma
Flot sweater.
- Hvor får vi en carozza til Forum? - Slap nu af. Slap af!
- Der er så meget at nå på én dag. - Det vigtigste er: Hvor skal vi spise?
- Bare Freddie nu har bestilt bord. - Freddie?
Freddie Miles. Han organiserer skituren til Cortina.
Der er han jo.
Frederico!
Har du ikke lyst til at bolle bare én gang med hver kvinde, du ser?
- Kun én gang? - Ja, så afgjort.
Tom Ripley. Freddie Miles.
Hvis jeg er sent på den ... så tænk på, hvad hendes mand siger.
- Du ser fortryllende ud. - Som altid.
- Nå. Mangiare. - Jeg har bestilt bord hos Fabrizio's.
Fremragende. Jeg har i den grad Mongi-kuller.
Jeg ved det. Jeg har været der.
Vi skal på en klub med nogle af Freddies venner.
Hvis du vil lege turist, så praj en vogn, -
- og så ses vi ved stationen.
Hvilken klub?
Freddie har arrangeret det med nogle af de andre fra skituren.
Du kan tage med, men jeg troede, du ville på sightseeing.
Det ville jeg også og måske købe den der jakke.
Du må altså høre det her!
Du kan få en af mine, når vi kommer hjem.
Kom nu.
Ciao. Hav det nu sjovt, ikke?
Jeg skulle sørge for, du nåede toget. Det går klokken otte.
- Hav det godt. - Vi ses, Tom.
Hvad laver du?
Det var bare for sjov. Undskyld.
Kan du se at få mit tøj af. Har du også mine sko på?
Du sagde, jeg måtte vælge en jakke ...
Vil du klæde dig af på dit eget værelse?
- Jeg troede ikke, du nåede toget. - Freddie kørte mig hjem i sin bil.
- Er Freddie her? - Han er nedenunder.
Det var altså bare for sjov. Du må ikke sige noget til ham.
Det var bare for sjov. Undskyld.
Åh Gud, en fløjlsjakke i Italien ...
- Godmorgen, Tom. - Godmorgen.
Kom og spis med.
Jeg vil have dit job, Tommy. Som jeg lige sagde:
Du bor i Italien i Dickies hus.
Du spiser Dickies mad, går i hans tøj ...
... og hans far betaler regningen.
Hvis det begynder at kede dig, overtager jeg gerne din plads.
Det gør jeg gerne.
Du skulle altså tage at hoppe i. Det er noget så skønt.
Jeg har det fint, tak.
Har du det godt nok?
Ja, selvfølgelig.
Det er sådan med Dickie ...
... at det føles som om, solen skinner på dig. Alt er strålende.
Så glemmer han en, og det bliver meget koldt.
Det er jeg ved at finde ud af.
Når du har hans opmærksomhed, føler du dig som den eneste i verden.
Det er derfor, alle elsker ham.
Sådan er det hver gang, han møder en ny person ...
... Freddie, Fausto, Peter Smith-Kingsley.
Han er skøn. Har du mødt ham?
Især med dig.
Og det er endda kun drengene.
Kom og red ham!
Hvorfor skal mænd altid lege, at de dræber hinanden?
Han drukner mig! Han drukner mig!
- Jeg er ked af det med Cortina. - Hvad er der med Cortina?
Har Dick ikke fortalt det?
Han talte med Freddie. Det kan desværre ikke lade sig gøre.
Alle de andre kan stå på ski. Det er noget med, hvor man bor.
Kom nu, Freddie.
Bliv i det mindste til Madonnafestivalen.
Nej tak. Jeg har min egen Madonna hjemme i Rom.
Hvorfor tager du ikke med tilbage? Der er masser af damer.
- Åh Gud. - Tager du over her?
Før hende mod Capri. Undgå skærene.
- Hvad skal du? - Marge-pleje.
Tommy. Hvordan går beluringen?
Hvordan går det med beluringen?
Silvana!
Har nogen tilkaldt en ambulance?
Hvorfor slås de? Er det ikke hendes forlovede?
- Hvorfor spørger du mig om det? - Giver de ham skylden?
Hvordan kan det tage ambulancen en time at nå frem?
Hun var allerede død, skat. Så mon ikke ...
Hvordan kan nogen påstå, det her land er civiliseret?
Det er det ikke. Det er skideprimitivt.
- Jeg finder ud af, hvad der er galt. - Nej, det gør jeg.
Jeg ved, hvorfor du er trist.
Jeg ved det med Silvana, Dickie.
- Jeg ved det med dig og Silvana. - Hvad er der med os?
Du skal ikke gøre rent!! Jeg mener det!!
- Såsom hvad? - Glem det.
Hun var gravid. Vidste du det?
Silvana var gravid.
- Ved du, hvad det vil sige her? - Jeg vil godt påtage mig skylden.
- Hvad taler du om? - Du har været som en bror for mig.
Jeg har været som en bror for dig.
Jeg vil gøre alt for dig, Dickie.
Hun søgte hjælp hos mig. Hun havde brug for penge.
Jeg hjalp hende ikke.
Nu har hun druknet sig, og det er min skyld.
Jeg siger det ikke til nogen. Heller ikke til Marge eller politiet.
Det er en hemmelighed mellem os to. Jeg skal nok holde på den.
"Kære Tom, eftersom Dickie stadig ikke ser ud til at komme hjem ...
Jeg håber, du har nydt turen, selv om din mission ikke lykkedes.
Du skal ikke længere føle dig forpligtet over for os."
Det kan man ikke bebrejde ham. Det kunne jo ikke blive ved for evigt.
Du kan bare skrive igen.
- Især nu vi er brødre. - Det vil jeg ikke være bekendt.
Som du selv sagde, er det min fars penge, du bruger.
Men vi trak det da godt ud, ikke?
Vi tager stadig til Venedig. Den plan kan vi vel holde fast i?
Det synes jeg ikke, vi skal. Du kan ikke betale for dig selv, vel?
Det er på tide, vi alle kommer videre. Jeg er dødtræt af Mongi.
Især nu med det hele ... Jeg vil virkelig gerne nordpå.
Jeg skal ud og se på San Remo i næste uge. Finde et sted til båden.
Det ville være alle tiders, hvis du tog med.
De har en skøn jazzfestival. Det ville være en værdig afskedstur.
Hvad siger du til det? Vores sidste tur!
Godt.
- Hvorfor gør du det der med halsen? - Hvad for noget?
Du gør det altid, når du kører i tog.
Uhyggeligt.
Sagde jeg ikke nok, San Remo var fabelagtig?
Sådan skal det være! Kom!
Skål på Mongibello og de bedste dage i mit liv!
- Du er søreme i godt humør i aften. - Jeg er glad for, jeg skal tilbage nu.
Kendte jeg dig på Princeton? Det gjorde jeg vist ikke, vel?
- Hvorfor spørger du pludselig om det? - Ikke for noget.
Fordi du skal rejse, tror jeg. Jeg tror ikke, du var der.
Hvorfor?
Det er en kompliment. Du har alt for god smag.
De fleste af de bøller fra Princeton har smagt alt, men har ingen smag.
Jeg kaldte dem for cremen af Amerika:
Rige på tomme kalorier.
- Freddie er det perfekte eksempel. - Så tager jeg det som et kompliment.
Jeg vidste det! Marge og jeg væddede om det.
Kan du overhovedet lide jazz? Eller var det bare til ære for mig?
Jeg er kommet til at kunne lide det.
Jeg er kommet til at lide alt ved jeres liv.
Det er én stor kærlighedsaffære.
Hvis du kendte mit liv i New York ...
Jeg overvejer at droppe saxofonen. Hvad synes du om trommer?
- Hvad? - Trommer er cool.
Jeg lejer en båd i morgen og ser mig lidt omkring.
Det var sådan, jeg fandt mit sted i Mongi. Tog ud med en båd ...
... sejlede en tur rundt i bugten. Det første sted, jeg kunne lide ...
... købte jeg.
Lad nu være, Dickie. Ikke så vildt.
- Dickie, sæt nu farten ned! - Hold godt fast.
Det er ikke sjovt! Det er ikke sjovt!
Jeg elsker det her sted!
Her vil jeg bo! Smukt!
Jeg ville fortælle dig om min plan.
Så sig frem.
Jeg vil komme tilbage i det nye år for egen kraft.
- Til Italien? - Selvfølgelig.
Hvis vi nu siger, jeg fandt mig et sted ...
... eller vi kunne dele huslejen, og jeg kunne få et job.
Eller jeg kunne få mig et sted i Rom, så kunne vi skiftes til at bo der -
- og her hos dig i San Remo.
- Det synes jeg ikke, vi skal. - lsær med Marge-problemet.
- Du kan bare give mig skylden. - Marge og jeg skal giftes.
- Men hvordan? - Hvordan?
I går gloede du efter piger, og i dag skal du giftes? Det er jo absurd.
- Jeg elsker Marge. - Du elsker mig. Vi skal ikke giftes.
- Jeg elsker dig ikke. - Det var ikke ment som en trussel.
Jeg er lettet over, du tager af sted.
Nu har vi set nok til hinanden for et stykke tid.
Hvad?
Du kan være en snylter. Det ved du godt.
Det keder mig.
Du kan være virkelig trættende.
Det sjove er, jeg ikke forstiller mig. Det gør du.
Trættende.
Jeg har været fuldstændig ærlig over for dig om mine følelser.
Men du! For det første ... så ved jeg godt, der er noget.
Den aften, hvor vi spillede skak, var det tydeligt.
- Hvilken aften? - Du tør bare ikke se det i øjnene.
Nej, nej, vi er bare brødre.
Så opfører du dig smudsigt og boller Marge på båden, så vi andre hører det.
Det var rædsomt!
Du boller til højre og venstre, og nu skal du giftes.
Jeg er forvirret.
Du lyver for Marge, men vil giftes. Du gør Silvana med rogn.
Du ødelægger det for alle. Du vil spille sax, så trommer.
Hvad er det, du vil?
Hvem er du? En eller anden tredjerangs snylter?
Hvad har du at lade mig høre?
Jeg har ikke den ringeste lyst til at sidde her med dig.
Du følger hvert skridt, jeg tager.
Det giver mig myrekryb. Du giver mig myrekryb!
Det er hele tiden: "Dickie, Dickie!", som en anden pige.
Hold kæft!
- Åh Gud, Dickie! - For himlens skyld!
Vi må få dig på ...
Jeg slår dig ihjel!
Du er død!
Stop, Dickie, hold nu op!
Jeg slår dig ihjel.
Stop! Stop! Stop!
- Må jeg bede om min nøgle, tak? - Naturligvis.
De må fryse frygtelig meget. Signor Greenleaf, ikke?
Nej, jeg ...
Nej, hvor gjorde du mig forskrækket!
- Undskyld. - I er kommet tilbage.
Hvordan går det med bogen?
Godt, tak. Jeg er inde i en god fase.
Jeg stod lige og så på dig. Du var så stille.
Hvor er Dickie?
Jeg tror, det er hans plan at blive i Rom et par dage.
Sagde han hvorfor?
Jeg forstår ham ikke. Dit gæt er lige så godt som mit.
Hvad mener du?
Først skal jeg med på skituren. Så skal jeg ikke alligevel ...
Først er vi som én stor familie, og så vil han pludselig være alene.
Sagde han det? Vil han være alene?
Han tænkte på dig. Han bad mig give dig den her.
Tak. Han ved, jeg elsker den her.
Men hvorfor kunne det ikke vente?
Første ærinde: Aflever Marges parfume.
Andet ærinde:
Pak noget tøj og hans dyrebare saxofon.
- Hvor længe ville han blive der? - Aner det ikke.
Vi er vel blevet forladt.
Fandens!
Har du det godt?
Der lå et brev fra Dickie sammen med parfumen.
Det er ikke bare et par dage.
Han overvejer at flytte til Rom.
Sagen er ...
... natten før han tog af sted, talte vi om at flytte sammen.
Et sted oppe nordpå. Jeg har nok ...
... presset lidt for hårdt på med at blive gift.
Måske har jeg skræmt ham væk.
Han viser en side af sig selv, når vores hoveder ligger på puden ...
... som jeg ved, ingen andre ser. Han er så blid.
Jeg bør tage med dig til Rom og konfrontere ham med det her.
Han hader konfrontationer.
Det har du vist ret i.
Jeg indskriver mig.
Jeg vil gerne indskrives.
- Signor Ripley? - Det er mig.
Signor Greenleaf. Naturligvis. Velkommen tilbage.
Jeg vil gerne foretage et opkald til Hotel Goldoni.
Jeg vil gerne tale med Thomas Ripley.
Signor Greenleaf, signor Ripley svarer ikke.
Jeg vil gerne lægge en besked.
Han er der ikke? Lad mig lægge en besked.
Jeg fik din besked. Middag i aften lyder fint.
Ripley.
Dickie Greenleaf.
Ja, Greenleaf. På Grand.
Jeg vil gerne have pungen præget. Jeg kender ikke det italienske ord.
- Præget? Naturligvis, mr. Greenleaf. - Tak.
- Hold da helt ferie! - Meredith.
Du skal da på skitur med de yankee'er, ikke?
- Hvad? - Til jul.
- Til Cortina med Freddie Miles. - Hvor ved du det fra?
Alle kender Freddie Miles.
- Er Freddie i Rom? - Nu?
Det tror jeg ikke.
Jeg har selvfølgelig mødt ham. Vi har sludret lidt.
Jeg ved det om dig og Marge og Mongi.
Du er en upålidelig lille rotte.
Freddie siger, du er en rotte.
Og så var det, jeg tænkte: Det er derfor, han rejser under "R".
Jeg har forladt Marge, Meredith. Og Mongi.
Så rotten er her i Rom.
- Jeg skulle ikke spøge med det. - Det gør ikke noget.
Jeg har aldrig været mere lykkelig. Det er, som har jeg fået et nyt liv.
Sagen er, at hvis du har haft penge hele dit liv, -
- selv hvis du afskyr det, hvilket vi gør, ikke sandt?
Så føler du dig kun godt tilpas blandt andre, der har penge og afskyr det.
Jeg ved, hvad du mener.
Det har jeg aldrig sagt til nogen før.
Nej, for min ven mr. Greenleaf ...
... signor Greenleaf og jeg er ude på en lille soldetur.
- Javel så. - Vi er nogle værre skarn.
Jeg elsker italienske penge. Man føler sig ikke nær så skyldig.
Ikke for mange store sedler. Der er ingen, der vil veksle dem.
- Det her er også virkelig flot. - Så tager jeg også en i det stof.
I morgen.
Jeg ved, du er besat af jazz, men hader du ligefrem opera?
Jeg har prøvet at afsætte billetterne. Det er i morgen.
Men hvis du ville finde dig i at blive trukket derhen.
Du må godt trække mig.
Feodor Chaliapin, den russiske baryton.
Mange tak, fordi I inviterede mig med.
Kan du holde det ud? Vi hører, du er en af Freddies venner.
Han har "jeg hader opera" tatoveret på sit bryst.
Der er plads til en hel libretto på Freddies bryst.
Jeg er sikker på, vi har mødt dig før. Tror du ikke også det, Ted?
Dick er Herbert Greenleafs søn.
- Det ved jeg. - Jeg tror, vi har mødtes før.
Det ene øjeblik er I små børn, og i næste nu skal I tatoveres.
Skål.
Undskyld mig.
- Tom! - Marge!
Hvordan går det? Hvad laver du her i Rom?
- Er du her med Dickie? - Nej.
Goddag, Tom Ripley.
Peter Smith-Kingsley. Jeg har hørt alt om dig fra Marge og Dickie.
Hvor er dine briller?
Hvor gemmer du ham? Han er da umulig.
Er han her virkelig ikke?
Dickie har jo "jeg hader opera" tatoveret på sit bryst.
Jeg troede, du ville til Venedig.
Du brændte jo for at komme. Jeg glædede mig til at ro dig rundt.
Det gør jeg også. Jeg brænder virkelig for det.
- Jeg når bare aldrig så langt nordpå. - Skynd dig, inden vi synker.
Her. Lad mig give dig mit telefonnummer.
Hov, det er da Meredith fra ... Hvad er det nu, de hedder, Marge?
Nogle af os holdt jul hjemme hos hende.
Jeg kender hende ikke.
Han har ikke ringet. Knap nok skrevet.
Kun et par kryptiske kort. Man dropper ikke folk på den måde.
Skal vi mødes bagefter? Eller er du sammen med nogen?
- Jeg kan ikke bagefter. - Hvad med i morgen?
I morgen formiddag? Kender I Caffee Dinelli ved Piazzi di Spagna?
- Jeg kender stedet. Hvornår? - Klokken halv elleve?
- Vi kommer. - Så ses vi i morgen, Marge.
Klokken halv elleve?
- Det var en fornøjelse at møde dig. - I lige måde.
Kom.
Kom, vi går ind igen.
Jeg forstår ikke, hvorfor Tom stadig er i Rom.
- Lad os gå. - Jeg troede, du nød det.
- Vi tager en måneskinstur. - Er du gal? Det er hundekoldt.
Kom nu. Jeg skal tale med dig. Kun os to.
Det skal du ikke tænke på. Slet ikke.
Det er virkelig sødt af dig at tage det så pænt.
Det er som om, Marge er her lige nu. Jeg ser på dig, men ser hendes ansigt.
Jeg kan ikke ... Uanset hvad jeg føler for dig.
Nej, det forstår jeg så udmærket.
Ellers var jeg ikke til at drive væk.
Nej, jeg måtte piske dig væk.
Vil du mødes med mig i morgen?
Bare for at tage ordentlig afsked.
I fuldt dagslys. Så det ikke bare er ... det her.
Undskyld. Selvfølgelig vil jeg mødes med dig.
Man skal altid gemme smerten og lade den se dagens lys.
Hvad med en kop kaffe i morgen formiddag på Dinelli's?
- Ved Den Spanske Trappe? - Netop. Klokken halv elleve?
Kvart over ti.
Peter? Goddag. Det er Meredith Logue.
Undskyld. Jeg er ikke helt vågen.
Hvordan har du det?
Marge Sherwood. Meredith Logue.
Goddag.
Vil du ikke sidde her? Vi venter på en ven.
Nej tak. Der er vist ...
- Var du ikke i operaen i går aftes? - Venter I på Dickie?
Kender du Dickie?
Du var også i operaen. Det forklarer ... Ja, jeg var der.
Sammen med Dickie.
Jeg vidste det. Det var jo det, jeg sagde.
Jeg kender dig ikke, så jeg har ingen ret til ... Dickie elsker dig.
Jeg tror, han er på vej tilbage til dig.
- Hvor ved du det fra? - Han fortalte mig det hele.
Jeg skulle mødes med ham for et kvarter siden, så ...
Jeg må hellere gå nu.
Medmindre han syntes, vi skulle mødes. Det ville da være ondt af ham.
- Nej, vi venter på Tom Ripley. - Kender du Tom Ripley?
Nej, jeg har selvfølgelig hørt om ham, men jeg har ikke ... mødt ham.
Ikke noget til mig, tak.
Jeg håber ikke, jeg har kompliceret noget.
Der skete intet ... intet ... ubelejligt mellem os.
Intet, der bør forhindre dig i at tage imod ham med åbne arme.
Eller at gifte dig med ham.
Farvel. Dejligt, endelig at møde dig.
Farvel, Peter. Bliv endelig siddende.
Nu ved jeg ikke, hvad jeg skal tro. Tror du, han kommer tilbage?
Undskyld. Mine papirer skulle fornyes. Tre forskellige stempler, tre køer!
- Har I ventet længe? - Nej, slet ikke. Godmorgen, Tom.
Har du det godt? Du ligner en, der har set et spøgelse.
- Dickie var i operaen i går aftes. - Det kan ikke passe!
- Ti vilde heste kunne ikke trække ... - Han var der med en anden.
Så hun har nok kunnet trække ham.
Det er uretfærdigt.
Jeg tror, jeg tager tilbage til Mongi. Jeg tror, Dickie kommer hjem.
Virkelig? Det er da alle tiders. Så langt havde jeg slet ikke tænkt.
Det var ret rørende, da jeg hørte ...
Meredith er den pige, jeg så i operaen.
- Hun har set noget til Dickie. - Åh Gud!
Men humlen i det hele er, og det ved vi alle ...
... at Dickie elsker Marge. Og han savner hende.
Marge forstår det ikke, men når Dickie gør noget, føler jeg mig skyldig.
Som om det giver nogen mening.
Dickie!
Dickie, kom nu! Det er mig.
Det er Freddie. Luk mig nu ind.
Goddag, Freddie. Det er Tom.
Hvor er Dickie? Hvordan har du det?
Fint, tak.
Han er taget til en middag. Kender du Otello's?
Jeg tror ikke på, han spiser middag så tidligt.
Havde du sagt, han stadig var til frokost, havde jeg måske troet dig.
Utroligt!
Han er bare forsvundet fra jordens overflade.
Det er han vel.
Portnersken sagde, så vidt jeg kunne forstå ...
... at han var hjemme nu.
Jamen, se da endelig efter selv.
Men hvorfor bilder du dig ind, at Dickie ville gemme sig for dig?
Fordi han har gemt sig for mig.
- Hvad med julen? - Ja, hvad med den?
Han skulle med på skituren. Jeg fik ikke et telegram, -
- en opringning, en lille seddel eller ... så meget som en lille prut.
Han er gået meget op i sin musik.
Jeg tror, hans teori er ...
... at man må forpuppe sig, før man bliver til en sommerfugl.
Sådan noget fis.
Har du hørt ham spille på den her? Han kan ikke.
Hvordan fandt du ham?
Lejligheden ligger så afsides. Vil du have en drink?
Nej tak. Gennem American Express.
En ung fyr.
Bor du her?
Nej, nej. Jeg er her bare et par dage.
Det er et nyt klaver. Du må hellere lade være med ...
Tog han den her lejlighed møbleret?
For det ligner slet ikke Dickies stil.
Her er ret gyseligt, er her ikke?
Det er så ... småborgerligt.
Det er en ... Du skal være forsigtig med den.
Undskyld mig.
Det eneste her, der ligner Dickie ...
... er dig.
Bestemt ikke.
Har du gjort noget ved dit hår?
- Er der noget, du gerne vil sige? - Hvad?
- Er der noget, du gerne vil sige? - Jeg tror, jeg siger det.
Der er noget i gære.
Enten er han konverteret til kristendommen ...
... eller til noget andet.
Må jeg foreslå, du spørger Dickie selv?
Otello's ligger på Via della Croce.
Ligger den på Via della Croce? Det siger du ikke.
Du er lærenem, ikke?
Sidst forvekslede du din røv med din albue, og nu viser du mig vej?
Nu gør jeg dig uret. Du kendte nok forskel på røv og albue.
Vi ses.
Ingen Dickie Greenleaf. Thomas Ripley.
Ciao, Dickie!
Dickie spiller ikke på klaver.
Nu får du mig til at grine igen. Hvor er du bare plørefuld!
Hvad kan man gøre? I skulle se de andre.
Han er et værre svin.
Hvis jeg er fuld, så tænk på, hvad hendes mand siger.
- Dickie Greenleaf? - Ja.
- Inspektør Roverine. Må vi komme ind? - Ja, værsgo.
Det er et frygteligt chok, ikke?
Hvornår gik signor Miles herfra i går?
Det ved jeg ikke helt præcist.
Ved otte-nitiden.
Vi havde begge fået alt for meget at drikke.
Men det var i hvert fald mørkt, da jeg fulgte ham ned til hans bil.
- Han kørte, og hvad gjorde De så? - Jeg gik i seng.
Freddie er en stor mand.
Jeg har problemer efter et par drinks. Jeg har haft det frygteligt hele ...
Hvem fandt ham?
De forstår vel, jeg må bede Dem blive i Rom, signor Greenleaf?
Ja, hvis det er til nogen hjælp. Naturligvis.
Lægen skal altså foretage ...
- ... obduktionen. - Ja, netop.
Men hans første konklusion var, at signor Miles ...
... blev dræbt senest klokken syv i går aftes.
Han var i hvert fald ikke død, da han kørte væk i sin bil.
Nej.
- Dræbte han Freddie? - Hvornår er du kommet tilbage?
Nej, det sværger jeg på, han ikke gjorde.
Jeg måtte bare prøve igen. Ventede her, kiggede efter ham.
Hver gang jeg leder efter Dickie, finder jeg dig i stedet.
- Hvad er det sket med dit ansigt? - Dickie gjorde det.
Vi kom op at skændes. Jeg sagde noget, jeg ikke skulle have sagt. Om dig.
Om den usle måde, han behandler os på. Så kastede han sig over mig.
- Stiger du på? - Hvad?
Stig på. Så kører jeg dig hen til ham.
- Hvor bor han? - Der, hvor politiet stod.
Palazzo Gioia.
De ved ikke, jeg er i Rom. Jeg vil ikke belaste hans sag.
Gå du bare. Men fortæl ikke politiet om mit ansigt.
Hvis de finder ud af, han slog mig, kunne han også have slået Freddie.
Luk op!
Jeg bor her.
Kan vi gå op? Har De noget imod det?
- Hvad er der sket med Dem? - Jeg styrtede på min scooter.
Fotograferne forfulgte mig. Jeg føler mig jagtet af pressen.
Behøver I give dem min adresse?
Det gør vi aldrig. Vi nægter at give den ud, selv til Deres forlovede.
- Jeg har ikke lyst til at se nogen. - Heller ikke Deres forlovede?
- Hvad med Thomas Ripley? - Ja, hvad med ham?
Signor Ripley og De tog til San Remo?
- Ja, det er flere måneder siden. - Jeg troede, det var i november.
Var det? Har De talt med Tom?
- Jeg har hørt, det var den 7. - Jeg husker ikke datoen.
- Hvornår så De sidst signor Ripley? - For et par dage siden.
- Bor han her hos Dem? - Nej.
Der danner sig et mønster. For to dage siden døde Freddie Miles.
Han forlader Deres lejlighed ... og han bliver dræbt.
I går fandt man en lille båd i San Remo. Fuld af sten.
Ejeren fortalte politiet, den blev stjålet den 7. november.
Vi så på hotellets gæsteliste og fandt ud af ...
... at Dickie Greenleaf var indskrevet på hotellet i San Remo.
Så husker manden med båden, at to amerikanere lejede en båd.
Det er ikke et mønster, men et tilfælde.
Der er mindst 50 hoteller i San Remo. Måske 100, der lejede en båd den dag.
- 31 folk. - 31 folk?
Ja, der var 31.
Nu er miss Sherwood her igen.
Lad hende bare komme ind. Det kan vel være lige meget nu.
Nej, for resten!! Nej.
Jeg ville sætte pris på, hvis I bad miss Sherwood komme tilbage senere.
Tak.
Må jeg spørge ...
... hvorfor De vil tale med Deres ven, men ikke med Deres forlovede?
Det mener jeg lige, jeg forklarede.
Ripley ordner forretninger for mig. Han vil ikke giftes med mig.
Han spørger ikke hver eneste dag, om jeg vil giftes med ham og hvornår.
Har De et foto af signor Ripley?
Jeg går ikke rundt med fotografier af mine mandlige venner.
Nu har jeg vist fornærmet Dem.
Undskyld. Mit engelske er måske groft.
Det er lidt groft, ja.
Jeg beklager.
- Ingen har set Ripley siden San Remo. - Det har jeg!
Det har miss Sherwood også. Spørg hende.
Kunne jeg nu bare huske navnet på det hotel, hvor han boede.
Goldoni. Tom boede på Hotel Goldoni.
Goldoni, godt.
Ja, De har ret.
De har ret. Et tilfælde.
Jeg ser frem til vores næste møde. Hvor jeg passer bedre på mit engelsk.
Jeg har et vidne, der mener, hun så to mænd stige ind i mr. Miles's bil.
Hun vil identificere Dem i en confronto ...
Identifikations-parade. I morgen, så?
I morgen.
Han er hjemme, men har vist ikke lyst til at se nogen.
Dick?
Jeg ved, du kan høre mig.
Jeg ville sige, at jeg talte til tre, og hvis du så ikke åbnede ...
Men jeg vil ikke længere regne ...
... med dig. Jeg vil ikke længere regne med dig.
Hvad du end har gjort eller ikke har gjort ...
... så har du knust mit hjerte.
Det er du i hvert fald skyldig i.
Og jeg ved ikke hvorfor. Jeg forstår simpelthen ikke hvorfor.
Kære Tom. Jeg vil ud af det her.
Freddies død. Silvana.
Jeg har overvejet at gå til politiet, men kan ikke.
Jeg kan ikke se noget som helst i øjnene længere.
Jeg ville ønske,jeg kunne give dig det liv,jeg tog for givet.
Du har altid forstået mit inderste. Det har Marge aldrig gjort.
Det er vel derfor, jeg skriver til dig nu.
Den bror,jeg aldrig fik.
Min eneste sande ven nogensinde.
Du er på alle måder mere som den søn, min far ønskede sig.
Du kan ændre din omgangskreds ...
... ændre dine omgivelser...
... men du kan ikke ændre din egen rådne person.
Nu ved jeg ikke, hvad jeg skal gøre, eller hvor jeg skal tage hen.
Jeg bliver hjemsøgt af det, jeg har gjort og ikke kan gøre om.
Undskyld.
Jeg har kludret i at være Dickie Greenleaf. Har jeg ikke?
Vi mødes derovre.
Jeg er ked af at rode dig ind i det.
Jeg kan ikke gå til politiet med mit elendige italienske.
Det skal du ikke tænke på. Skønt, at du endelig kom til Venedig.
Skønt, at du stadig er i et stykke, alle rygterne til trods.
Rygtet siger, at Dickie slog dig ihjel og rejser i dit pas.
Ja, jeg ved det. Det er tåbeligt.
Velkommen til Venedig.
Hold da op, hvor her stinker. Kan du ikke lugte det?
Jeg fik endelig svar på, hvorfor vi er forsinkede.
- Vi venter på en fra Rom. - Har De tilkaldt en fra Rom?
Ja, det er vel godt.
Det troede jeg ikke skete her. Hver region er jo selvstændig.
Jeg var sikker på ...
Du har da læst aviserne. Du ved, hvor stor en sag det er.
Amerikansk turist myrdet.
Behøver vi gøre det her nu? Stanken er ulidelig.
Han har overtaget sagen, -
- fordi de er trætte af den tidligere kommissær, der lod Dickie forsvinde, -
- selv om han var den eneste mistænkte for Freddies mord.
I Rom for omkring tre uger siden. Det forstod jeg godt.
Er De homoseksuel? Interessant non sequitur.
Nej.
Officielt er der i øvrigt ingen homoseksuelle i Italien.
Det giver dem et problem med Michelangelo og Leonardo.
Fortæl ham, jeg er forlovet, og at Dickie også er forlovet.
Freddie Miles havde sikkert et helt harem.
- Hvad sagde han? - "Et helt harem!"
Han spørger, om du dræbte Freddie Miles og Dickie Greenleaf.
Nej! Jeg dræbte ikke Freddie Miles og Dickie Greenleaf.
Anklager han mig? Spørg ham, om han anklager mig.
- Det er bedre at tage let på det. - Men det er jo absurd!
De fandt brevet i Dickies lejlighed i Rom.
- Har I åbnet det? - Selvfølgelig.
Det er et selvmordsbrev.
Stiller I mig alle de spørgsmål, når I allerede har fundet det her?
Jeg tror ikke på Dickies brev. Gør du det?
- Tror du på det? - Jeg ved ikke længere, hvad jeg tror.
Tænk, hvis han har dræbt Freddie. Hvordan må det ikke føles.
Bare det at stå op hver morgen. Hvordan kan man det?
Bare stå op og være som alle andre. Drikke kaffe, som man plejer.
Hvad end du har gjort af frygtelige og smertefulde ting, -
- så giver det vel alt sammen mening i dit eget hoved.
Man møder aldrig nogen, der selv synes, de er onde.
Det må da plage dig. Du har jo slået et menneske ihjel.
Tager du ikke fortiden, gemmer den i kælderen, -
- låser døren og går aldrig derind?
Det er det, jeg gør.
I mit tilfælde er det nok et helt hus.
Så møder du en helt speciel person og har lyst til at give ham nøglen.
Til at sige: "Lås op. Træd indenfor."
Men det kan du ikke ...
... for der er mørkt, og der er dæmoner.
Og hvis nogen så, hvor hæsligt der er ...
Nu er det vist musikken, der taler.
Det er sværere at være dyster, når man spiller "Prinsesse Toben".
Det har jeg hele tiden lyst til.
At smække dørene op på vid gab.
Bare lade lyset komme ind og rode op i det hele.
Gid jeg kunne tage et kæmpe viskelæder og viske alt ud.
Og begynde med mig selv.
Men Peter, sagen er ...
Hvis ...
Ingen nøgle?
Hvor er det godt at se dig, Peter.
- Jeg kan se, du fandt Peter. - Man kan sige, at vi fandt hinanden.
Hvor er Dickies far?
Han kommer ikke før i morgen. Det er noget med maven.
Han kan vist ikke tåle maden her.
- Jeg så ellers frem til at se ham. - Dickie begik bestemt ikke selvmord.
Der er en privatdetektiv på sagen nu. Mr. MacCarron, Dickies fars ansatte.
- Fantastisk ide. - Han er amerikaner.
Han siger, at Dickie hævede 1000 dollars dagen før, han forsvandt.
Gør man måske det, før man kaster sig i Tiberen?
- Er det din? - Nej, det er Toms. Flot, ikke?
Det må jeg nok sige! Hvem betaler det?
Peter fandt det til mig.
Jeg har råd til det, fordi det er fugtigt ...
... og ved at falde sammen.
- Tom har sat det fornemt i stand. - Det er helt utroligt.
Tom synes, du skal bo her. Det er bedre end mit lille værelse.
- Jeg ved, hvor du hader hoteller. - Et hotel havde været fint.
Vi må huske at fortælle mr. Greenleaf, hvor langt hans penge har rakt.
Hvad griner du ad?
Jeg tænkte bare på, da Tom først dukkede op i Mongibello.
- Og se dig nu. - Se mig? Hvorfor?
Den fødte levemand.
- Hvordan går det? Du ser godt ud. - Tak, sir. Jeg har det også godt.
- Langt fra New York. - Ja.
- Godmorgen. Besynderligt vejr. - Meget.
Har De det bedre, sir?
Ret godt. Jeg holder mig til varmt vand.
- Hvor er mr. MacCarron? - I San Remo.
Politiet er nogle amatører.
Nå, min dreng ... Situationen er yderst tilspidset nu.
Hvad håber detektiven at finde i San Remo?
Han er bare grundig. Jeg er ved at lære mere om min søn.
Nu hvor han er forsvundet, lærer jeg ham bedre at kende.
Jeg håber, du kan udfylde nogle af mine huller.
- Marge har fortalt mig om Mongibello. - Jeg skal gøre mit bedste.
Jeg vil naturligvis gøre alt for at hjælpe Dickie.
Teorien om det brev, han efterlod dig.
Politiet mener, det er et klart tegn på ...
... at han havde i sinde at gøre sig selv noget.
Det tror jeg ikke på.
Det ønsker du ikke at tro på.
Jeg vil gerne tale alene med Tom. Måske i eftermiddag. Er det i orden?
Marge, hvad en mand siger til sin kæreste ...
... og hvad han indrømmer over for en anden fyr ...
Såsom?
Hvilket spild af liv. Af muligheder.
Jeg giver ham hundrede dollars for at holde op med den jammer!
Nej, Marge kender ikke engang det halve af sandheden.
Og så hans pasfoto ...
Har du hørt det? At skrabe sit eget ansigt væk sådan.
Kan du forestille dig ...
... hvilken sindsstemning, han må have været i?
"Jeg har overvejet at gå til politiet, men kan ikke.
Jeg kan ikke se noget som helst i øjnene længere."
Jeg føler mig skyldig. Som om jeg har skubbet ham væk.
Som om jeg talte, og han hørte Dem.
Er det ikke ham, der har skubbet os væk?
Du har været min søn en god ven.
Alt er en andens skyld.
Alle vil gerne løbe hornene af sig, men nogle af os er altså nødt til ...
Hvad er det ord, jeg mangler?
I samme øjeblik nogen konfronterer ham ... går han til angreb.
Det har han altid gjort.
Man siger, at man ikke kan vælge sine egne forældre ...
Man kan heller ikke vælge sine børn.
Du kan være en snylter. Du kan være virkelig trættende.
- Jeg kommer nu. - Så langt er der da ikke.
Jeg sov.
- Er Dickies far gået? - Havde du mareridt?
- Han ville tidligt i seng. - Den stakkels mand.
Vi bankede på døren i en evighed.
- Min strop er vist sprunget. - Ikke skyldig.
Jeg mikser nogle drinks.
Hvor får man gået meget i Venedig.
Har du det godt?
Jeg har det fint.
- Skal jeg blive her? - Nej, det er i orden.
Jeg kan komme tilbage senere.
Din nøgle.
Marge, jeg er i bad. Jeg kommer lige straks.
Tom, jeg må tale med dig. Det er vigtigt.
Jeg kommer nu.
- Jeg fandt Dickies ringe. - Hvad?
Du har Dickies ringe.
- Jeg kan forklare det. - Dickie lovede aldrig at tage den af.
Jeg tager tøj på, så snakker vi om det.
- Jeg må sige det til mr. Greenleaf. - Nu er du hysterisk.
Han sværgede på aldrig at tage den af, før vi blev ...
Hold kæft!
Jeg er våd, jeg har tabt mit håndklæde ...
... og nu vil jeg meget gerne have tøj på. Lav et par drinks til os.
Lav os et par drinks.
Marge, hvor skal du hen?
Det var ikke fordi, jeg snuste rundt ...
Jeg ledte efter nål og tråd, så jeg kunne reparere min bh.
Den parfume, du har på ...
... den købte jeg til dig.
Der er bare det med Dickie ...
... ja, der er så meget ...
Den dag, han kom sent hjem fra Rom, forsøgte jeg at fortælle dig det.
Han var sammen med en anden pige, og jeg mener ikke Meredith.
En pige, som vi mødte i en bar.
Han kunne ikke være trofast i fem minutter.
Så når han lover noget, er det ikke, som når du lover noget, -
- eller når jeg lover noget.
Dickie lever i så mange verdener. Og han tror på dem alle sammen.
Han lyver.
Han lyver, og det er hans ... Meget af tiden ved han det ikke selv.
Og i dag ...
... kom jeg virkelig i tvivl om, om han ikke måske har dræbt Freddie.
Han blev så gal, hvis nogen sagde ham imod.
Det ved du da, Marge.
Det er det, der er så ironisk. Jeg elskede dig.
Det kan jeg lige så godt fortælle dig.
Måske virker det skørt at sige det nu. Så bare ...
... skriv det ned på en lap papir og gem den til en regnvejrsdag.
Tom elsker mig.
- Hvorfor har du Dickies ringe? - Han gav dem til mig.
- Hvorfor? Hvornår? - Har du da slet ikke hørt efter?
- Jeg tror ikke på dig. - Det er alt sammen sandt.
Jeg tror ikke på et eneste ord, du har sagt.
Du ryster jo, Marge. Se dig lige.
Må jeg holde om dig? Vil du lade mig holde om dig?
- Hvad sker der her? - Få mig ud herfra!
Tom, er der sket dig noget?
Prøv du at tale med hende.
- Jeg giver op. - Fortæl mig, hvad der sker.
Hvad har jeg nogensinde gjort hende?
Få hende til at nævne én ting, jeg har gjort mod hende.
Du må ikke være vred på hende.
Hun er forvirret og har brug for en syndebuk.
Så hun giver dig skylden. Jeg tager hjem og taler med hende.
Og du skulle enten få dig en barbermaskine eller anlægge dig skæg.
- Er mr. Greenleaf her? - Mr. Ripley?
Jeg er Alvin MacCarron.
Det ved jeg ikke. Men jeg er helt sikker.
Der er kvindelig intuition, og så er der fakta.
Marge, du skulle have ventet.
Sagde Peter ikke, jeg ville hente dig?
Marge har fortalt os om ringene.
Hvor tåbeligt, at jeg glemte at nævne dem. Det glemte jeg alt om.
Måske nævnte du dem ikke, fordi det kun kan tyde på én ting.
Jeg går en tur med Marge. Mr. MacCarron skal tale med dig.
- Vi kan da gå ned i baren. - Nej, nej.
Det er nok bedst, du bliver her.
Jeg kan nok se mit værelse herfra. Jeg kan se mit hus.
Når man ser sit hus på lang afstand, er det som en drøm, ikke?
Jeg er ikke til hyggepladder.
Jeg gider ikke høre på den slags. Jeg gider ikke sige den slags.
Vidste du, at Dickie slog en fyr halvt fordærvet på Princeton?
Til en fest på grund af en pige.
Han sparkede ham flere gange i hovedet. Han røg på hospitalet.
Knægten brækkede kæben og mistede en del af hørelsen.
Hvorfor tror du, Dickies far sendte ham til Europa?
Politiet i Rom tænkte ikke på at spørge mr. Greenleaf.
De tænkte heller ikke på at undersøge, om en Thomas Ripley ...
... nogensinde havde gået på Princeton.
Jeg fandt frem til en Tom Ripley ...
... der havde været klaverstemmer på lnstitut for Musik.
I Amerika har vi nemlig lært at undersøge fakta ...
... før vi kalder det fakta.
Vi har lært at snuse rundt, når en pige drukner sig.
Finde ud af, om pigen er gravid. Om Dickie havde bragt hende i knibe.
Mr. Greenleaf sætter pris på din loyalitet.
Marge har hundredevis af teorier. Men der er et par ting, hun ikke ved.
Vi håber, hun aldrig finder ud af det.
Det håber jeg også.
Tre forskellige folk så Dickie stige ind i Freddies bil.
En mand, der nægter at vidne, fordi han var konen utro den aften, -
- så Dickie fjerne nummerpladen fra en rød sportsvogn.
Politiet kender til denne mand, fordi han tilfældigvis er politimand.
Jeg fandt de to her i kælderen under Dickies lejlighed.
De hører til Freddies bil.
Mr. Greenleaf har bedt mig ...
... tabe dem i kanalen i aften.
Mr. Greenleaf føler, der var et løfte i Dickies brev, -
- som han agter at respektere.
Han agter at føre en del af Dickies båndlagte midler -
- over i dit navn. Han agter ikke -
- at give italienerne nogen information om Dickies fortid.
Han gør sig forhåbninger om, at du vil have det på samme måde.
Mange tak, Tom.
Jeg føler, jeg ikke skulle have sagt de ting, jeg sagde den anden aften.
Jeg var helt forfjamsket. Det med ringene, og du virkede så ...
... ja, jeg ved ikke.
Men jeg håber, du vil tage lappen med til en regnvejrsdag i New York.
- Hvad gør du nu? - Det ved jeg ikke.
Peter spiller i Athen næste måned. Han har bedt mig tage med.
Jeg skulle hilse og sige farvel. Han skulle til en prøve, så ...
Hvorfor tror jeg, Ripley aldrig har haft en regnvejrsdag?
- Hvad? - Jeg ved, det var dig.
Jeg ved, det var dig!!
Jeg ved, du dræbte Dickie!
Marge, hold nu op. Det er ikke Tom.
Spørg, hvad jeg vil ændre lige nu.
- Hvad vil du ændre? - Ingenting.
Jeg hundefryser. Går du med ned?
Jeg kommer senere. Jeg vil se solnedgangen.
- Du er skør. - Det er jeg.
Åh Gud!
Godaften, Meredith.
Jeg stod og så på dig. I det tøj.
Jeg havde nær ikke genkendt dig.
Du fik øje på mig. Så får du dusøren.
- Hva'? - Det var bare min spøg.
Er du alene?
Langtfra. Jeg kunne ikke være mindre alene.
- Tante Joan. - Med følge.
Et stort følge.
Bare det at se dig igen.
Jeg har tænkt på dig ... virkelig meget.
Jeg har også tænkt på dig.
Når jeg tænkte på dig, hadede jeg dig for det meste.
- Hvor har du gemt dig? - Jeg har ikke gemt mig.
Jeg blev tilbageholdt af politiet.
De ville have Freddies morder til at afsløre sig selv.
Derfor giver de mig den her ferie. Derfor den usle mundering.
Derfor har du ikke hørt fra mig.
Hele verden tror, du dræbte Freddie.
- Det er frygteligt. - Ja, jeg ved det.
Jeg kan ikke tale nu. Ses vi senere?
Ses vi senere? Gør vi?
Rejser du under "R"?
Ved du hvad? Det gør jeg faktisk.
Er du her med Peter Smith-Kingsley? Det tør jeg vædde på, du er.
Min tante mente, hun så ham.
Peter Smith-Kingsley? Nej, ham har jeg ikke set i månedsvis.
Nej, jeg er alene.
- Hvordan var den? - Den var flot.
Men kan vi ikke bare blive herinde resten af turen?
Var det Meredith?
Var hvem Meredith?
Du kyssede en, der lignede Meredith Logue.
Jeg gik ud for at finde dig.
Det var nu ikke ligefrem et kys. Et farvelkys, så jeg slap for hende.
Det så nu ikke sådan ud.
I hvert fald ikke på lang afstand.
Jeg løj ... for hende.
Hun troede, hun havde set dig.
Hvorfor lyve?
Dickie og Peter sammen? Det ville være alle tiders sladder.
- Eller endda Tom og Peter. - Det ville være endnu bedre sladder.
Virkelig? Hvorfor det?
- Jeg giver fortabt. - Jeg ved det.
Jeg er ked af det, Peter. Det er mig, der er fortabt.
Jeg bliver lukket inde i kælderen, gør jeg ikke?
Det er min ...
Frygtelig ...
... og alene og mørk.
Og jeg har løjet om, hvem jeg er ...
... og hvor jeg er. Ingen vil nogensinde finde mig.
Løjet om, hvem du er?
Jeg har altid troet, det var bedre at være en interessant falsk person -
- end at være et ægte nul.
Hvad taler du om? Det sidste, du er, er et nul.
Fortæl mig noget godt om Tom Ripley.
Nej, rejs dig ikke.
Fortæl mig bare nogle gode ting om Tom Ripley.
Gode ting om Tom Ripley?
Det kommer til at tage lang tid.
Tom er talentfuld.
Tom er følsom.
Tom er smuk.
Sikke du lyver.
Tom er et mysterium.
Tom er ikke et nul.
Tom har hemmeligheder, han ikke vil fortælle mig.
Det ville jeg ønske, han gjorde.
Tom har mareridt.
Det er ikke en god ting.
Tom har en, der elsker ham.
Det er en god ting.
Tom maser mig.